Pappa.
Jeg fortsetter å skrive til tross for din taushet, så båndet ikke kuttes.
Slik at du ikke blir en fremmed.
Slik at jeg ikke glemmer deg.
Er du fortsatt sint?
Sinne på grunn av min direkte kunngjøring?
En rekke ord, som forandrer livet mitt, men ikke ditt.
Vil du ikke snakke med meg? Høre min latter?
Jo mindre vi møtes, desto mer blir jeg som deg.
Jeg ser deg i speil. Jeg har håret ditt.
Jeg har dine henders varme i mine, til og med om vinteren.
Jeg har på meg slike pologensere som jeg avskydde som barn.
Sånne som du alltid hadde på deg da vi bodde i London.
Jeg får samme skallete flekk i skjegget når jeg ikke barberer meg.
Jeg håper at ditt pussige eventyr gjør deg lykkelig.
Ale opp griser i Israel?
Kunne du ikke spilt golf, som alle andre?
Håper du å erte opp Gud? For å få et svar?
Jeg håper at du finner et, og kommer tilbake til meg.
Hils grisene.
Du, som ikke engang lot meg ha en gullfisk.
- Jeg har et tilbud. - Jeg lytter.
Blås i å se ditt elendige stykke igjen og la en kjekk mann spandere middag.
Det lyder suverent. Si fra hvis du finner noen.
Jeg burde forlate deg her.
"Ma shlom..."
"...ani. Ma shlom ani." "Hvordan står det til?"
Hei, mr Rosenmerck...
- Mr Rosenmerck! - "Hvordan står det til?"
"Ma shlom adoni."
Kom. Vi har et problem.
Mr Rosenmerck!
Baruch haschem.
12 spener, 13 grisunger. Dette er den minste. Han er svak.
Jeg følger ikke med. Skal jeg gi ham flaska?
Ja.
- Ro deg ned. Forsøk. - Jeg skal prøve.
Det føles litt latterlig.
Jeg skrek og ringte på, men han bare vogget grisen sin.
Han vogget den som en baby og ignorerte meg. Han må være sinnssyk.
- Skrev du dato? - Ja. Skal vi begynne?
- Skrubb, Rivka. Mer vaskemiddel. - Det har jeg hatt i.
Jeg får aldri bort grisen. Skal vi kaste dem?
- Hva sier Toraen? Holder én klesvask? - Pappa, skal vi komme i gang?
"Mr Rosenmerck. Dette er mitt tredje brev angående grisefarmen ditt."
- Det er ditt andre. - Akkurat.
Det kan han bare påpeke ved å svare og bekrefte at han har fått mitt første.
- Lurt. - Ja, så kan jeg slippe å forklare meg?
Abraham? "Dette er mitt tredje brev."
- Skal jeg skrive det om igjen? - Nei, jeg begynte på nytt.
Du... Hva holder du på med?
Du kan ikke vekke meg hver natt.
Jeg orker det ikke.
Hva driver du med?
Jeg må få sove, Judas... Du!
Gud...
Her. Bit meg ikke i tærne. Kom!
- Hva står slangen for? - Ondskap?
- Ja, og hva mer? - En penis?
Det var ikke morsomt, Benjamin. Amos?
- Du har fått svar fra bonden. - Bra.
Skal vi høre hva den elendige grisbonden har å si?
"Min kjære rabbiner. Jeg har... fulgt dine..."
Du leser bra, men gi det til Benjamin.
"Grisene går nå på stylter, som bungalower i havet."
"Ingen klover skal røre den hellige marken."
"Bare når dere kjøper dem av meg for å jage bort terrorister."
"I New York Times så jeg en israelsk soldat med en gris i bånd."
- "Det svekker deres rykte som tøffinger." - Gi meg det.
"Jeg respekterer religionen, selv om jeg ikke selv utøver den."
"Jeg mente ikke å fornærme deg, selv om du kalte meg..."
"...en sinnssyk shaygetz."
Jeg ville få ham til å reagere!
"Det forandrer ikke det faktum at israelske jøder fråtser i bacon,"-
- "og at jeg selger den til dem gjennom en eneste restaurant i Tel Aviv."
"Egg og bacon står på menyen, enten du liker det eller ikke."
"Og si meg, hvordan benyttet man griseblod?"
"Poser med griseblod ble hengt i busser"-
- "for at terrorister ikke skulle sprenge seg."
"Hvis blodet sprutet på dem, ble de urene og slapp ikke inn i paradiset."
"Fiks en kontrakt med kollektivtrafikken, så trenger jeg ikke å selge bacon."
"Du fører en annen politikk enn andre rabbinere,"-
- "siden du har et åpent sinn, så jeg trodde at du skulle forstå meg."
"Veien akter jeg å fortsette å bruke. Du kan ikke hindre meg i min tjeneste."
- Hva synes vi om det? - Harry 1, rabbineren 0.
Doktor Schwimann!
- Vent! - Annabelle...
- Du har ikke time før i morgen. - Jeg trenger å snakke med deg.
Jeg må avlyse samtalen vår, for jeg kan ikke betale.
Men hvis jeg avlyser nå, må jeg jo likevel betale.
- Hvorfor kan du ikke betale? - Pappa har ikke overført penger på lenge.
Pengene dine eller hans? Du er 34 år, Annabelle.
Og student, som mange andre. Dere knakk økonomi vår.
Jeg har tenkt på å begynne å kjøre skateboard til jobben.
Tror du ikke at jeg kan skate?
Nei, du har rett. For en latterlig tanke.
Jeg er for gammel til å skate, og du er for gammel til å få ukepenger.
Kom klokken fem i morgen, som vanlig.
Du kan betale meg når du får lønn fra den jobben du skal begynne å lete etter.
- Skaff deg en jobb nå. - Takk. Når jeg kommer hjem fra New York.
Jeg skal besøke mamma. Hun betaler for billetten!
Hva er dette?
Dette...
...er navnet på en utmerket barnepsykiater.
Han har lykkes bra med unge voksne i din situasjon.
Kan du hjelpe meg eller ikke? Du har jo vært der oppe i tre timer!
Jeg har prøvd med alt. Naboen din, Milad, som dyrker kyr...
Aler opp kyr. Man dyrker ikke kyr.
Jeg snakker engelsk i en telefonstolpe blant en masse griser.
- Ta det rolig med grammatikken. - Unnskyld.
Hva er det med naboen som dyrker kuer?
Han vil ikke ha en telefonledning som har gått over griser. Han er muslim.
- Og den andre veien bor mrs Lapierre. - Frøken Israel 1965...
Hun sier at Nasaret tilhører de kristne. Jesu land.
- Men hun synes at du er hyggelig. - Jeg vet det...
Hun kommer hit og vil at jeg skal invitere henne ut på middag.
Hun trasker gjennom gjørma i høye hæler for å gi meg fruktkurver.
- En fan. - Finnes det noen annen løsning?
Dra østover. Der ligger det en ny bosetning.
Hele veien dit? Gud bedre...
Dette er riktig tid å påkalle ham på.
Har dere et sånt der...
Et rom der man kan snakke med hverandre med video og chat... Hva heter det?
Jaha! FaceTime eller Skype?
Sånn. Du får straks snakke med Monica.
- Ikke med min ekskone! - Hvorfor står hun øverst da?
Harry? Hva gjør du på Skype?
Er det grønn juice? Du har visst en skikkelig krise.
Velkommen til Skype!
Enda en måte å vise David at du kan holde kontakten på, men ikke vil.
Slutt å snakke en stund.
Det var du som ringte meg!
Jeg skal til tomografi i dag. Jeg har følt meg så svimmel.
Du også? Lykke til med det...
- Så snakkes vi snart. - Takk for omtanken.
Du er hypokonder.
Ignorer sønnen vår, slå hånden av datteren vår-
- og avferdige meg til fordel for din latterlige grisefamilie!
- Hvordan skrur jeg henne av? - Trykk på knappen med en telefon på.
Vår 34-årige datter kan ikke betale husleia!
Det er to slike knapper, en rød og en grønn.
Nå skal du få høre. Jeg spiste middag med...
Jeg legger på nå. Ha det.
Harry! Din drittsekk.
Gud... Den kvinnen.
Vent, jeg skal bare åpne.
- Er du rabbiner Cattan? - Ja.
Jeg lurer bare på... Skal du sette opp disse jævla skiltene over hele byen?
- Du må være grisebonden. Så hyggelig. - Jeg er ikke her for å være hyggelig.
Hvis du ikke slutter å trakassere meg, kommer jeg til å bli veldig sint.
- Skal du slå meg? Du er 100 år gammel. - 100, liksom?
Du er jo bare én meter høy.
- Er du ferdig? Ungene mine venter på meg. - Jeg er ikke ferdig.
Det fins lover i dette landet.
Du bestemmer ikke om jeg får ha griser eller alligatorer. Det gjør myndighetene!
- Du befinner deg i et jødisk land. - Det er landet mitt også.
Ja, så rens deg og slutt å ydmyke oss med dine motbydelige dyr!
Rens deg selv! Få vekk det teite skjegget og den jævla lua og frakken!
Det er 35 grader i skyggen. Du ser ut til å ha rømt fra et galehus!
Mr Rosen... Mr Rosenmerck!
- Kom til sabbaten! - Den kan du stappe opp!
Drittsekk.
Pappa. Jeg hører aldri fra deg.
Jeg begynner å forstå hvordan David føler det.
Jeg gråt over mitt sårete hjerte, og for første gang fantes du ikke der.
Hvordan kan mine tårer, når de fordamper havner i samme skyer som havet-
-eller spylevannet fra toalettet?
Var du redd for at jeg skulle overgi deg?
Det burde vært en lege for sorg.
Ingen psykiater, akupunktør eller utflippa guru.
En ordentlig lege, som kan finne min sorgs kilde og desinfisere den.
- Hei, pappa. - Hei, gutten min.
Det ville svi og gjøre vondt. Så ville det vært over.
De skulle lindre svien med rosa salve, som marshmallow til et tannløst barn.
Deretter skulle smertene kveles. Ikke jeg.
Du er den eneste jeg kan dele min hjertesorg med.
Husker du Esmeralda?
Jeg var vel fire år første gang jeg ble forelsket i en gutt.
Jeg sa til ham:
"Jeg elsker deg, Tommy. Jeg vil være kjæresten din."
Og da sa han: "Jeg liker Esmeralda bedre."
Jeg gikk av gårde fra skolen. Jeg ventet slik at de andre barna ikke skulle se meg.
Og jeg snøt meg i genseren din mens jeg fortalte om min hjertesorg.
Hold pusten.
Uten et ord trøstet du meg.
Pust.
Jeg slukte en belgisk vaffel, og vi sang i bilen.
Jeg reiser fra Brussel til New York.
Denne vinteren er for kald. Jeg er redd for at våren aldri kommer.
At den er en tapt årstid, som den kjærligheten som fantes i hjertet mitt.
Jeg prøver alltid å tenke at pasientene mine ikke har familie.
Ingen bånd, ingen krav, ingen historie.
Jeg prøver å betrakte dem som kasus å håndtere.
Se hinsides livet i deres ansikt.
Ellers går jeg i stykker. Skjønner du?
- Vil du at jeg skal finne en annen lege? - Nei.
Første gang vi møttes, åpnet du døra for Harry og meg.
Han var den stilige legen, jeg var den franske turnuslegen.
Du var barbeint. Husker du det?
I dine foreldres digre leilighet på... East 74th?
Du så Harry først. Ham ser man alltid først.
Da var det allerede for sent. Jeg visste at jeg ikke kunne konkurrere.
Du var så solfylt. Så vakker.
Jeg sa til meg selv: "Hun kommer alltid til å være vakker."
Hvor lang tid har jeg igjen?
Vi kan saktne den.
Jeg ber deg om et tall.
Det er vanskelig å si.
Jeg vet ikke om det er riktig med cellegift for å få noen måneder til.
Fortell, Michel. Det hjelper meg.
Det å rekke å forberede seg er en luksus, ikke sant?
Folk lever som om de aldri skal dø.
Jeg vil utnytte det overtaket.
Jeg vil forvandle bortkastet tid...
...til verdifull tid.
Ett år. Mer eller mindre.
Ett år, Monica.
- Hei! - Står til?
- Godt å se deg. - Skal du gå inn?
Kom, da!
Der er mamma.
Det er kritikeren fra Times. En drittsekk.
"Jeg skal fatte meg i korthet."
"Du er et håpløs, gammel null. Hvorfor snakker du ikke med din sønn?"
"Bjeff på ham! Krangle! Alt er bedre enn molefonken stillhet."
"På den andre siden må jeg takke deg."
"Jeg er blitt invitert til hver eneste middag i New York"-
- "siden du begynte å ale opp griser."
"Beretningen går hjem hver eneste gang,"-
- "men den bidrar nok neppe til å redusere antisemittismen."
"Kjære Monica."
"Kaller du det å fatte seg i korthet? Brevet ditt var to sider langt."
"Unnskyld meg. Jeg har viktig arbeid å gjøre."
"Kjære Harry. Å ale opp griser i Israel gjør deg ikke til rebell."
"Muligens matpornograf."
"Du er baconets Larry Flynt. Harry Flynt, i Midtøsten."
"Monica. Å gå i høye hæler i New York gjør deg ikke til Carrie Bradshaw."
"Du klarte å oppdra en homofil sønn og en evig tenåringsdatter"-
- "for å slippe å bli mormor eller farmor."
"Harry. Du misset premieren på Davids teaterstykke."
"Det er vidunderlig å vite at jeg har barn som elsker meg"-
- "og er stolte over å ha meg som mor."
"Du, derimot, blir skikkelig hudflettet."
Følger du etter meg?
Nei.
Hvor har du din skranglete moped?
Skal du på date?
Jeg skal se til min mors grav.
Jeg beklager.
Skal du på date?
Jeg skal treffe en gammel venn som er rabbiner.
Hva snakker dere rabbinere om når dere møtes?
- Toraen. - Jøsses... Det høres gøy ut.
Først ett bad, så et til. La dem ikke ligge i for lenge.
Dette kommer til å ta hele dagen.
Når fremkalte du bilder sist?
Det er flere år siden.
Og så kaller de meg gæren!
Kjære pappa.
Annabelle har endelig turt å fremkalle bildene fra 11. september.
Den dagen elsket jeg for første gang med en annen mann.
Det føltes så riktig, og samtidig så galt.
Det er rart hvordan man forveksler verdenens historier med sine egne.
Hvor selvopptatte vi er, til og med i skrekkens stund.
Det føltes som om tårnene var min feil.
Som om mine rop og stønn druknet alle dem som ble begravd i asfalten.
Som om min brystkasse, trykt mot en annen manns brystkasse...
...spilte en rolle i denne fæle tragedien.
- Har dere lest... - Mamma!
Jeg sa at hun ikke skulle gå inn.
Du er helt rødøyd...
- ...som en albinokanin i dyrebutikken. - Det var mørkt der inne.
- Har dere lest Times? - Nei, har du?
Drittsekken lot som om han sov. Han har sterke meninger om teaterstykket ditt.
- Klokka er ni om morgenen. - Og når tror du at avisa kommer ut?
Jeg ville være alene med David.
Jeg vil være hos dere begge. Og jeg har med meg bageler.
Bra!
La ham være... Når du bøyer deg ned, sett hånden bak lillefingeren.
Når man spiller...
...er tanken at catcheren skal ha hånda her. Hvorfor det?
For da kan man ta ut ballen og kaste den dit man skal kaste den.
- Har dere noensinne sett baseball? - Ja visst. På sportskanalen.
- ESPN. - Jaha, på tv?
Mr Rosenmerck. Jeg har sett at du er glad i grisen, -
- så jeg tok meg den frihet å sy denne til ham.
"Glad i", vet jeg vel ikke. Det er snarere...
Moren hans overga ham som barn... grisunge...
Harry, det å være glad i noen er ingenting å skamme seg for.
Naturligvis ikke. Hjertelig takk.
- Holdt tåta. - Han har en kjæreste...
Kom inn!
God dag. Jeg er pater Eusebius fra Nasaret.
Vi har ikke møtt hverandre, men jeg har skrevet til deg. Du er Harry Rosenmert?
Ja, Rosenmerck. Slå deg ned.
- Skal det være noe å drikke? - Nei takk. Jeg avstår fra nytelser.
Da trosser du stereotypen. Vann?
Det er også en nytelse. En av Den allmektiges største gaver.
Selvsagt. Tilgi meg.
- Er Rosenmert et belgisk navn? - Rosenmerck. Det er polsk.
- Jeg er belgier. - Det skjønte jeg umiddelbart.
Unnskyld rotet. Det skyldes mitt lille husdyr, Judas...
Judas? Er det morsomt å håne vår religion?
Nei... Det er slett ikke sånn.
Det er en lang historie. Hva kan jeg gjøre for deg?
Vi vil at du skal flytte og overlevere det som rettmessig tilhører Kirken.
- Hva kan det være? - Denne marken.
Ifølge flere dokumenter, og den følelsen som kommer over meg her.
På denne plassen bodde vår frelser Jesus Kristus.
Stedet tilhører menneskeheten.
Du bor på det som er igjen av Jesu hjem. Kjenner du det?
Kjenner du ikke vibrasjonene?
- Kjenner du det, mr Roselmet? - Rosenmerck... og nei.
Du får snart et brev fra paven.
Han tar ikke like lett på saken som deg. Kanskje han besøker deg personlig.
Jeg begynner å bli litt trøtt. Kan du skrive det ned og poste til meg?
Det har jeg gjort, og du har ikke svart.
Vi er allerede i gang.
Vi skal forandre verden ved å kjøpe din mark, mr Rosenmer.
En gang i tiden var det jødene, muslimene, paven og jeg...
...som kom inn på en bar?
Det er en vits som begynner sånn. Skriv til meg når du har et sluttpoeng.
Finn på sluttpoenget selv, mr Rosenmorve. Det er du som er sluttpoenget.
Jeg kommer tilbake, for Gud er i meg.
Hvis Jesus kommer tilbake, blir det ikke i en svinesti.
- Ta denne. - Men du elsker jo det?
- Det gir flaks. - Jeg må gå.
Gi din far et kyss fra meg.
Er det ikke på tide å begynne å kysse noen andre?
Få ham til å ringe David.
Legg dette ved Klagemuren. Det er viktig.
Tinder er mye mer effektivt.
Bare gjør det. For min skyld.
Jeg glemte en ting.
- Ta disse. - Pappa tar hånd om...
Det er krisepenger. Man vet aldri.
Kjøp noen kjoler. Bli full. Finn deg en ektemann.
Mamma...! Ha det.
Se, så feit han er.
Jeg tenkte bare på oppdrettet.
- Jeg tenkte aldri på slaktingen. - Han blir en utsøkt skinke.
Han får bli her litt til. Veien er sperret.
Vi kommer oss aldri til slakteriet, så la ham bli her litt til.
- Ingen fremskritt med rabbineren? - Jeg skal hjem til ham på sabbatsmiddag.
Hva tar man med seg til en rabbiner?
Jeg er buddhist.
Du kan vel google.
For å lage en perfekt pkaila tar man først 1,5 kilo spinat.
Skyll, hakk og fres.
Når det begynner å brunes, må man røre uavbrutt, slik at det ikke svir seg.
Når spinaten er mørk, tilsettes to liter vann og en hakket løk.
Tanta mi tilsatte løken før vannet, men ikke mor. Det finnes to skoler.
Tilsett tre pressede hvitløksfedd.
Så krydderne... Tolv finhakkete mynteblader, -
-to teskjeer kanel, salt og pepper.
Når ingrediensene begynner å blandes og ligner boblende magma, tilsett kjøtt.
Koscher, selvfølgelig. Kløvde kuklover eller bog.
Selv tilsetter jeg gjerne kalv.
La det syde i tre til fem timer. Jo lenger, desto bedre.
Server rykende varm og nyt.
- Rabbiner? - Shabbat shalom, mr Rosenmerck.
- Jeg tok med en kurv med bøker. - Meget vennlig.
Jeg ville være på den sikre siden.
Jeg må ta en telefon.
Jeg har jo ingen dekning på gården, så kan jeg være uforstyrret et sted...?
I hagen. Men fort, for på sabbaten skal telefonen være avstengt.
Flaks at abonnementet mitt er agnostisk.
- Mazel tov. - Toda raba.
Monica. Jeg fikk beskjeden din.
Hva er det som er så viktig?
Ok...
Barna har det bra?
Det er moren deres.
Hun er en skikkelig tøffing.
Jeg trodde at tøffinger hadde evig liv.
- Harry. - Simon? Hva...
Min eldste sønn Simon.
- Baruch atah adonai, mekadesh hashabat. - Amen.
Shabbat shalom.
- Har du spist pkaila før? - Nei, jeg tror ikke det.
- Det er bedre enn det ser ut. - Helt klart.
Jeg stoler på deg.
Nydelig.
Iblant er det som om muren slutter seg om oss, som om vi har bygd vår egen grav.
Jeg syns at vi har for mange murer.
På kontoret mitt treffer jeg ektepar som ligger i skilsmisse.
Vi prøver å blidgjøre sårete kvinner med penger, men de blir ydmyket.
De ber om mer, for de vil ha noe som de ikke kan gi uttrykk for.
Noe som er for evig borte.
Palestinerne er et stolt folk, -
- men de prøver å gjenvinne noe som døde for lenge siden. Fortiden.
Selv om de fikk all jord i Israel, -
-ville de ikke være fornøyde.
- Holder det med politikk nå? - Ja.
Det begynner å bli sent. Jeg skal nok gå.
- Det er krenkende. - Skal du begynne å snakke griser nå igjen?
Nei. Som rabbiner kan jeg ikke la deg kjøre.
Abraham! Det er leggetid.
God natt.
Hvorfor lar du dem oppføre seg sånn?
Min sønn Simon fyller 18 neste måned.
Han vil ikke studere Toraen, så han skal verve seg. Dette er Israel.
Men han mener at man bør ha flere livsvalg enn Gud og krig.
Har du en sønn?
Jeg beklager, men du søker om å adoptere alene, -
- og har gått ut offentlig med din homofili...
Ja? Er det uforenelig?
Du reiser mye. Inntekten din er usikker.
Jeg er en fremstående dramatiker.
- Og så er det ditt forhold til Gud. - Mitt forhold til hvem?
Og atter din legning... Jeg beklager, men du får avslag.
Mener du at en homofil dramatiker er uegnet som far?
- Det sa jeg ikke. - Det var akkurat det du sa.
Du kunne lett ha vært litt mindre uhøflig.
Takk for bryderiet.
Vi kommer til å få barn, David. Jeg skal ordne det.
Jaså? Hvordan da?
Jeg finner et. Eller så stjeler vi et i parken.
En stygg andunge, som ingen savner.
Takk.
Kom!
EIENDOMMEN TILHØRER JESUS
- Monica. - Harry? Har du feilringt nå igjen?
Nei. Jeg prøver å få tak i Annabelle.
Hun svarer ikke. Jeg begynner å bli bekymret.
Det ble skutt med raketter her. Jeg avskyr at hun er alene...
Dette skjønner jeg ikke. Hun sendte meg en sms i går.
- Jeg ringer David. - Ok, takk.
Harry?
Den frykten, når man ikke hører fra en man elsker...
To år før vi ble separert...
...stakk du av gårde en uke uten forklaring. Du sa at du måtte gjøre det.
Jeg tenkte at hvis du var utro, ville du nok tenkt ut en bedre forklaring.
Nå... må jeg bare få vite det.
Kan du fortelle hvor du tok veien, slik at vi kan legge det bak oss?
Hold utkikk etter Annabelle for meg.
- Det skal jeg gjøre. - Monica...
Michel tar vel hånd om deg?
Ja.
Den jævelen har alltid vært forelsket i deg.
Siste sjanse til å være sjalu.
Sjekk bak der.
Hva nå?
- Du! Hva driver du med? - Unnskyld, jeg snakker ikke hebraisk.
- Hvorfor vil du krysse grensen? - Jeg vil bare se.
- Gi meg en grunn, eller bli her. - Jeg ga deg nettopp en grunn.
- Er du journalist? - Nei, jeg vil bare se med egne øyne.
Jeg var her som barn om somrene...
Har vi ødelagt barndomsminnene dine med muren vår?
Ja, det har dere faktisk gjort.
- Hvor er du fra? Nasjonalitet? - Jeg er amerikaner.
I dette landet, der alle er uenige, ville 90 % av israelerne ha muren.
Et rom fullt av dansende tenåringer ble sprengt på en nattklubb.
- Da klarte vi å bli enige om én ting. - Jeg husker det der.
Du leste om det og hørte snakk om det, men du husker det ikke.
Hvis du krysser grensen, kan du kanskje ikke returnere i kveld.
Dere fornedrer hele familier.
De blir fornedret ettersom muren, i deres øyne, skiller mennesker at.
For oss er det en beskyttelsesmur. Den er nødvendig for vår sikkerhet.
- Får jeg i det minste ta noen bilder? - Til Instagram eller noe sånt? Nei.
Av gårde med deg. Opp med farten!
Gå!
Se hva de har sendt. Utrolig!
- De krever et møte ved midnatt. - Hvor da?
"Vår Frue av Stor Forferdelse" eller noe sånt.
- Kjenner du til den? - Jeg er rabbiner. Går ikke inn i kirker.
Hvis du går inn i en kirke og spiser parmaskinke...
Vil de oppveie hverandre, eller blir du dobbelt fordømt?
Slutt å tulle. Dra hjem og blås i presten.
Han er ikke engang katolikk. Nasarets ordentlige prest vil ikke vedkjennes ham, -
- siden han prøvde å kanonisere en pizza i form av Jomfru Maria.
Interessant.
- Harry? Har du hatt vannkopper? - Ja, da jeg var seks år. Hvordan det?
Tre av mine barn har vannkopper. Kona mi er hos legen, og ingen kan hente Saul.
- Jeg er på vei. - Takk.
Hold deg borte fra kirken. De vil korsfeste deg.
Eller omvende deg!
- Han sier at han ikke kjenner deg. - Selvfølgelig kjenner han meg.
- Her skjer det alt mulig rart nå, mr... - Rosenmerck.
- Har ikke faren hans sagt noe? - Bare at en ashkenaz skulle komme.
Se, så redd gutten er!
Jaha, jeg skjønner...
Takk.
Harry, vent!
Du ødelegger tørkleet hans!
Du...
- Lover du ikke å si noe til pappa? - Jeg lover.
Ok.
Nå holder det. Jeg har hatt det hyggelig.
Forsvinn herfra. Jeg har ringt politiet.
Alle vet at du ikke har telefon.
- Alle vet at du er pling i bollen. - Hva betyr det?
At du er sprø.
Hvis jeg er så sprø, bør du godta tilbudet vårt før du vil angre på det.
- Er det en trussel? - Gud vil at du skal flytte.
Var det han som signerte kontrakten for å kjøpe min gård?
Det er ingen gård. Det er Herrens hus.
Jaha... Installer da for faen én telefon!
Flytt deg.
Unnskyld. Vet du hvordan det føles ikke å vite hvor du er?
Jeg ble gal av ikke å vite om du var i god behold. Hva tenkte du på?
- Hvorfor begraver vi oss selv? - Hvorfor gjør vi det mens vi lever?
Esmeralda og Tommy... Du må slippe det der.
Å streve bakover er bare dumt.
Du har en masse vakre fortellinger foran deg.
De kommer til å være der.
Du kommer vel aldri til å dø?
Nei, det kan jeg ikke. Du har jo flere år med terapi igjen.
Du pleide å komme hit og lunsje med meg.
Jeg håpet alltid at du skulle vise meg brystene dine.
Og nå ser jeg på svulsten din.
Er den sexy?
Kom, vi drar ned. Vi har Manhattans beste sushi.
Alle mener at de har den beste sushien...
...og kiropraktoren.
- Ikke alle kan ha det beste. - Nei, men min er faktisk best.
Han er også den beste kiropraktoren.
Han fikser ryggen din mens du spiser sashimi.
Jeg føler meg utkledd.
Jeg kledde meg ut til rabbiner før jeg ble en på ordentlig.
Du kommer til å bli den du skal være. Da føler du deg ikke utkledd lenger.
Vi er utkledd til vi har funnet vår vei.
Og det tar tid, Simon, så engst deg ikke.
Pappa?
Jøss...
Den sitter helt perfekt på deg.
Jeg glemte at dere har vinter her. David ba meg...
- Dette med pengene... - Ingen fare. Jeg skal klare meg selv.
Jeg tror virkelig at du... blir lykkeligere sånn.
Du, da? Skal grisene dine gjøre deg lykkelig?
Ja, de pleide å gjøre meg lykkelig før jeg ble trist.
Du ble ikke lenge... hos meg.
Og...
Du, Annabelle... Ta hånd om mamma.
- Hvorfor sier du det? - Du vet, barn...
...ser ikke hvordan foreldrene deres eldes.
Jeg er glad i deg. Pass på deg selv.
Vil dere fremdeles ikke vite barnets kjønn?
- Nei. - Jo.
På film gjør de alltid helt utrolige ting.
Hopper ut av fly, svømmer med hvaler...
Alt uten problemer.
Og her sitter jeg.
Jeg vil ikke gjøre noe sånt.
Jeg vil bare... være hos deg og David og se hva som skjer hernest.
Når skjer det, det som skjer hernest?
Om en måned. Engst deg ikke. Du kommer til å være her da.
Vil du overhodet ikke gjøre noe annet?
Hvis jeg trodde at jeg skulle dø i morgen...
...ville jeg oppsøkt mrs Azzo og fortalt hvilken megge hun er.
Hun rakket støtt ned på dine tegninger. Hva slags mennesker gjør sånn?
- Barneskolelæreren min? - Hun var fæl. En megge!
Hun var så uinspirerende. Jeg tror at du tok skade av det.
- Hvor skal du? - Til mrs Azzo. Sinnet må få komme ut.
Unnskyld.
Rabbiner...
Når skal du begynne å la meg ha min skinke i fred?
Hvor mange grisunger har du alet opp?
Noen hundre.
- Og denne lille Judas liker du godt. - Ja, veldig.
- Når skal du steke ham i hans eget fett? - Er du gal? Ham spiser jeg ikke opp.
Bare familien hans?
Psykiatrikere finnes det nok av i Israel.
Det var vennlig av deg.
I visse religioner er det forbudt å spise griser på grunn av renslighet.
Men jeg har en annen teori. Deres DNA likner vårt.
Da de overlevende i flykrasjet i Andesfjellene spiste de døde, -
-sa de at det smakte som flesk.
Hvis man brenner armhår, lukter det flesk.
Griser gjør alt for å overleve. De spiser sin egen dritt, og hverandre.
Vi avstår fra gris for å minne oss på at vi er mennesker, ikke dyr.
Jeg spurte Hassan hvorfor muslimer ikke får spise svin.
- Hva sa han? - "Fordi Gud har sagt det."
Dere jøder tenker for mye.
Nei. Jødedommen handler ikke bare om tro, men om tvil.
Håret eller sminke?
Er du den Richard Jacob som skriver så fine teateranmeldelser i Times?
Det stemmer.
Jeg satt ved siden av deg under David Rosens nye stykke.
- Stakkars deg. - Nei, jeg elsker det stykket.
Men jeg ble... veldig distrahert fordi du snorket.
- Jeg sovnet nesten umiddelbart. - Ja, før teppet engang gikk opp.
Så jeg ble forbauset over at du overhodet kunne anmelde stykket.
Man trenger ikke kle av en feit jente for å vite at hun er usexy.
Der får du for min sønn og for alle vakre, feite jenter.
På deres vegne: Drit og dra!
Herregud... For en jævla gærning.
Jeg beklager. Jeg har kreft.
Unnskyld meg. Vær så snill og forstå...
Jeg er døende.
Jeg syns bare at det er dumt å være slem. Ikke vær slem.
Din syke jævel!
Din jævel!
Din syke...
Kjør meg til den jævla kirka.
Nå, Moshe! Kom igjen!
Jeg blir ikke med inn.
Ikke gjør noe dumt, nå.
Jeg venter her!
Jeg venter her.
Måtte Gud tilgi meg.
Harry?
Kom igjen. Hører du meg?
Kle på deg og spis dessert med oss. Det er jo 40-årsdagen min.
- Jeg kan ikke. - Du har ikke vært ute på flere måneder.
- Jeg skriver. - Til hvem?
- Hils iallfall på moren din. - Du...
Ikke fortell meg hvordan jeg skal takle det. Alle reagerer forskjellig på døden.
Det er ikke din død. Hvor narsissistisk kan man være? Det er hennes død.
Hun er syltynn, hun svinner hen.
Vet du hva hun ber meg om? At jeg skal komme med klesvasken din.
Det er hennes eneste måte å nå deg på. Gjennom skitten din.
Og du vil ikke engang treffe henne?
Ingen ber deg om å møte døden. Hun lever.
Hun er her, hun kjemper, og du vil ikke engang treffe henne.
Sånn er vi i familien min. Vi betrakter hverandre som fanger.
Men vi er likevel en familie. Vi rører aldri ved hverandre.
Vi lager ikke mat, spiser, avler eller dør sammen.
Vi skriver til hverandre. Vi kjenner hverandre på avstand.
Det er ikke familien din, men faren din.
Når noe skremmer deg, flykter du.
Du holder deg unna det som gjør deg ille til mote.
Du gjemmer deg bak ham og kaller det kjærlighet, men han er ikke her engang.
- Dra til helvete! - Greit.
Men hvis du ikke hilser på moren din, forlater jeg deg.
Mazel.
- Jeg kan ikke komme i morgen. - Vet det. Jom kippur. Forsoningsdagen.
- Hvorfor sier du det sånn? - Hvordan da? Slutt å være paranoid.
Du er ikke frisk, så jeg skal ikke oppfordre deg til å faste.
Det kommer jeg ikke til å gjøre.
Moshe...
Takk.
- Herr rabbiner... - Ja, herr Rosenmerck?
Jeg lurer bare på...
Må man erklære noen sitt vennskap, slik man erklærer sin kjærlighet?
Jeg tror det.
Men med taushet.
Måtte hans store navn opphøyes og holdes hellig, -
- i den verdenen som han har skapt etter sin vilje.
Måtte han la sitt rike komme til makten i livet deres og i hele huset Israels liv-
- snart, i en nær fremtid. I tillegg sier vi: Amen.
Måtte fryd komme over hele Israel. I tillegg sier vi: Amen.
Måtte han som lager fred i de høyeste komme over oss-
- og over hele Israel. I tillegg sier vi: Amen.
Det er meg.
- Er du alene? - Ja visst. Stig på.
Hvordan går det? Du er andpusten.
- Du kan aldri gjette hva jeg har gjort. - Hoppet fallskjerm?
Først kjøpte jeg gaver til min datterdatter.
Det er en jente. Men det vet bare jeg.
Klart at du vet det.
Jeg kjøpte alt ei lita jente kan drømme om.
Fra fødselen til 21-årsdagen.
Slik at jeg alltid skal være igjen her, som hennes gode mormor.
Du kommer alltid til å være igjen, hva som enn skjer.
Michel... Jeg slipper ut raseriet.
Jeg har konfrontert alle jeg burde konfrontere.
Og hvordan føles det?
Jeg føler meg levende.
Jeg vil ikke at mine barn skal se meg lide.
Ungene mine.
Jeg har hatt min tilmålte del av sorg og glede.
Da jeg ble mor, fikk livet mitt en helt annen mening.
Jeg har gjort alt jeg kan for å etterlate meg spor av hvem jeg er, -
- slik at dere kan finne deres egne puslebiter.
Jeg tenkte så mange ganger at jeg bega meg av for tidlig.
Før jeg kunne gi dere en bruksanvisning som bringer lykke.
Jeg ville finne lykken til dere. Det var mitt livs søken.
Å finne formelen for alltid å få dere til å smile.
"Kjære David."
"Da telefonen ringte..."
"...og Annabelle fortalte om din mors bortgang..."
"...gikk jeg inn på badet."
"Jeg låste etter meg... og gråt."
David. Annabelle.
Tanken på at deres navn skal fortsette å gjalle i et tomt rom, -
-både betrygger og knuser meg.
Da deres far og jeg skilte lag...
...og dere overnattet hos ham...
Da la jeg meg i deres senger og tenkte at jeg strøk dere over håret-
- og nynnet dere i søvn, mens dere sov under hans tak.
Jeg tenkte meg at dere dypt inni dere kunne kjenne det på avstand, -
-og at det gjorde dere rolige.
Jeg lurte meg selv.
Det var jeg som sovnet mens jeg tenkte meg deres varme kropper inntil min.
Sist jeg gråt, var da dere ble født.
Det var gledestårer.
Jeg gråt ikke for min mor, men jeg gråt for deres.
Hvor jeg enn er på vei, er jeg med dere.
Og hver natt skal dere kjenne min hånd på hodet. Det lover jeg.
Annabelle?
David, lukk opp!
Lukk opp, for faen!
Hun er borte!
Lukk opp! Jeg klarer det ikke alene!
Hun er borte! Lukk opp!
Annabelle...
Vannet ditt har gått.
Alle har vi sterke sider vi ikke vet om.
Og sorger.
Det er til deg jeg skriver. Det er til deg jeg henvender meg.
Deg, som jeg ikke har snakket med på mer enn seks år.
En dag blir man barn til barna sine.
Den dagen er her nå.
Jeg kan tenke meg din smerte og anger-
- over ikke å ha truffet moren din på hennes siste dager.
Jeg forstår hva du gjorde.
Jeg beklager.
Vi greier ikke å akseptere at dem vi elsker, er dødelige.
Jeg gjorde det samme med deg. Bestemte meg for at det ikke var virkelig.
At den David du tvang på meg, bare fantes for andre...
...og at min David ikke var borte.
I min fantasi er David gift med en pen, blond kvinne.
I min fantasi har David en sønn, -
-og jeg gynger ham på kneet mitt.
I min fantasi er David lege, og vi spiller sjakk sammen.
Jeg tror at jeg vet hvordan han funker.
Men han vinner over meg hver eneste gang.
Jeg vet ikke at David egentlig ikke er så ukomplisert.
I min fantasi kysser ikke David andre menn på munnen.
Mitt sinn er fullt av tårer, anger...
...og altfor kort tid.
Jeg var sint på deg, og det er jeg fortsatt.
Jeg er sint på deg fordi min mor kom ut fra leiren der min far døde.
At hun bar meg, i alt det grufulle.
At det sykelige barnet jeg var måtte kjempe for å overleve...
...og at jeg satte deg til verden slik at du kunne sette en stopper for alt.
Som om du ga mening til selve døden.
Til slutten på vårt slektsnavn. Til skyggene.
Men hvem bryr seg?
Hvem bryr seg om navnene?
Overlevende? De dør, de også.
Alt tar slutt. Også jeg.
Særlig jeg.
Jeg kommer på torsdag til kaddishen. For å legge den jeg elsket i jorden.
Jeg skal beskytte deg og din søster under en fars tallit.
Og snart dere alle tre.
For Monica er ikke med oss lenger, men en annen har allerede kommet hit.
Tilgi meg, min sønn.
Min taushet...
David... De ga fra seg kjærlighetens lyd.
Tekst: Lars-Kristian Holmsen www.sdimedia.com